A rendszerváltás óta időről-időre téma a kormány-repülőgép kérdése. A HM az év elején beszerzett két Airbus A-319-es után most újabb repülőgépet vásárolt, egy Falcon 7X-et,állítólag katonai célokra, ám az A-319-esekkel is csak Orbán Viktort látták eddig utazni.
Könnyű katonai futár- és szállítógép – mondja a HM a legújabb gépbeszerzésről. A Falcon 7X inkább látszik katonák üzemeltette kormánygépnek, méretei is erre utalnak. A francia gyártmány az üzleti világ kedvelt luxusrepülője. A fellelhető információk alapján 5,5-9,4 milliárd forint közti áron találni használt 7X-eket.
Elismerte a Honvédelmi Minisztérium (HM), hogy újabb repülőgépet vettek – ahogyan azt a légierő.blog írta vasárnap -, egy Falcon 7X-et, de szerintük szigorúan katonai célra. Könnyű, többcélú futár- és szállítógépet vett a Magyar Honvédség – mondta Szénási Jenő ezredes, a HM osztályvezetője az állami tévében reggel.
Ez a gép kisebb kötelékek szállítására, valamint nagy sebességű, nagy távolságú átrepülési feladatokra alkalmazható. Katonai repülőgép lesz, katonák fogják üzemeltetni – sorolta az ezredes.
Nos, nézzük, mire készítette a 7X-et a francia Dassault cég. Mindenekelőtt businessjetnek, vagyis üzleti gépnek. A lunajets.com leírása úgy fogalmaz, hogy ez a repülő a Falcon család csúcsát képviseli, nem csak leggyorsabb, hanem több, mint 11 ezer kilométerrel a legnagyobb hatótávolságú is. A 7X-et három ultramodern sugárhajtóművel szerelik.
A gép standard belső kivitelében 14 fő számára biztosít maximális kényelmet és kitűnő fedélzeti kiszolgáló és szórakoztató rendszerek teszik a repülést élvezetessé. Mindent figyelembe véve
a 7X fényűző, hatékony és kiváló szolgáltatást nyújt
– írja a repülési szakblog.
Forrás: Dassault
Mindezeknek megfelelően a Falcon hossza szűk 12 méter, belmagassága 1,88 méter, szélessége 2,34 méter. Csomagkapacitása mindössze 4 köbméter.
Ezek nem tipikus katonai szállítógép specifikációi.
Ennek ismeretében cseppet se meglepő, hogy a 2005-ös bemutatása óta 2016 tavaszáig legyártott 260 7X-et túlnyomórészt nagyvállalatok, illetve milliárdosok vásárolták meg. A típus 45 százaléka Svájcban (18 darab), Franciaországban (13), Luxemburgban (8), Belgiumban, Dániában, Németországban, Portugáliában, Oroszországba (6-6) és Ukrajnában (4) vették. További 20 százalék Észak-Amerikában, Hong-Kongban 14, Kínában 11 darab lelhető fel.
Ahol nem magántulajdonosé a luxusgép, ott bevallottan is a kormány tagjainak szállítására vették (Ecuador, Namíbia és Franciaország), másutt a felfestésből (Rosszija) következik (Oroszország). Ahol a hadsereg az üzemeltető, ott csak valószínűsíteni lehet a kormányzati felhasználást (Nigéria, Egyiptom).
A HM azt se egyértelműsítette, hogy használtan vették-e a 7X-et. Újonnan most – kiviteltől függően – 50-54 millió dollárba (13,85-14,9 milliárd forintba) kerül. Használtan az interneten rengeteg ilyen masinát kínálnak eladásra, ahol megadtak árat is, ott 5-8 éves darabokért 20,9-22,5 millió dollárt (5,54-6,2 milliárd forintot) kérnek. A fellelt információk alapján egy pár éves 7X 34 millió dollárba (9,4 milliárd forintba) kerül.
És ebben nincs benne a pilóták kiképzése, a földi kiszolgálás (javítás) ára,
például szerelők betanítása, berendezések és tartalékalkatrészek beszerzése. Ennek összegére nem találtunk adatokat, de a katonai standardok szerint utóbbi tételek több darab beszerzésekor a bruttó gépár 50 százaléka körül mozog; egy darabnál fajlagosan a legdrágább a logisztika.
Ezen felül következik aztán az éves repülési költség. Erről tudni kell, hogy a pilótáknak a készségszint fenntartása érdekében akkor is repülniük kell évi minimum 100 órát, ha nem szállítanak senkit-semmit.
a változó költségeket évi 200 óra üzemidőre vetítve 582 ezer dollárra (161 millió forintra) tette.
A HM – ugyancsak hangsúlyozottan katonai szállító célra – az év elején már vett két darab használt (csődbe ment német légitársaságtól származó) Airbus A-319-est. A katonai vásárlásra hivatkozva akkor is titkosított ügylet árát 35-40 millió euróra (11,2-14 milliárd forintra) tette az akkori honvédelmi miniszter. Az indoklás akkor is az volt, hogy az „a honvédség szállítóképességének megújításához járul hozzá”. Azóta ezzel a géppel csak Orbán Viktort látták utazni.
Nálunk semmi nem az, mint aminek látszik. Nálunk a kormány kormánygépe nem kormánygép, hanem egy mezei katonai szállítógép. Egyetlen belső fotó sem látott még napvilágot a közelmúltban megvásárolt Airbus A319-es belső teréről, de ha hinni lehet (?) Havasi sajtótitkár és a többi illetékes nyilatkozatának, akkor pont olyan a belső tere, mint egy katonai csapatszállítónak: az oldalfalak mellett lócák húzódnak, azon kuporognak az utasok. Se kényelmes fotelek, se luxus, se menet közben kínálgatott wisky…
De álszentek vagyunk.
Miért ne lehetne a magyar kormánynak tisztességgel bejelentett kormánygépe? Miért kell egy gyakorló ruhához hasonló kheki színűre festett géppel parádéznia a magyarságára olyan büszke miniszterelnökünknek, amikor meglátogatja Putyin barátját, aki egy majd akkora géppel szokott közlekedni, mint amerikai kollégája. Miért kell szégyenkeznie egy ilyen „puritán” masinával, amikor Erdogán pasához utazik, vagy meglátogatja a gazdagságával villogó Aliev cimboráját?
A múlt héten ezzel a repülőgéppel utazott Izraelbe, most, a szabadsága előtt Montenegróba is. Havasi Bertalan, a miniszterelnök sajtófőnöke ezt akkor azzal indokolta, hogy „külföldi hivatalos utak esetén inkább a honvédségnek fizetnek, és nem egy külföldi légitársaságnak”. Pedig nem kellene köntörfalazni, mi magyarok égünk akkor is, amikor a brüsszeli repülőtéren a csúcstalálkozóra érkező hatalmasságok gépeinek sorába oda kell gurulni az egyik gazdag oligarchától kikunyerált picike magángéppel. Ennél parádésabb Jet-tekkel röpködnek a világban a harmadosztályú celebecskék is.
De álszentek vagyunk.
Ha nem akarna a kormány minduntalan sumákolni, ha nem azzal telne sok-sok kormánytisztviselő napi munkaideje, hogy álcázza a felesleges kiadásokat, a pénzt pocsékoló urizálást, ha nem rándulna össze minden illetékes gyomra, ha a sajtó meg meri kérdezni, tessék mondani, ez vagy az mennyibe fájt nekünk? Akkor azt is elárulhatnák, mennyit fizettek a kiselejtezett német utasszállítóért. Beengedhetnék a fedélzetre az MTI (csakis a megbízható média!) fotósát, hogy megörökítse, és mindenki büszkén láthassa, milyen elit körülmények között utaznak a fontos tárgyalásokra a magyar kormány emberei. Már unásig láttuk az amerikai elnök gépének belsejét, ahol van mindenféle híradástechnikai eszköz, telefon, internet, tanácskozó és pihenő fülke, amire senki nem mondhatja, hogy „csacskaság”, felesleges kiadás az adófizetők pénzéből. A mi vezetőinknek is nyugodtan szolgálhatná a kényelmét, a tárgyalásokra való felkészülést valami olyasmi.
Akkor nyugodtan festhették volna Orbán Viktor szolgálati „madarát” piros-fehér-zöldre, pingálgattak volna rá kalocsai mintákat a farkára, sőt, még a koronás-angyalos címernek is találhattak volna helyet valahol.
De álszentek vagyunk.
Nem így lenne, akkor nem kellene Havasi sajtótitkárnak mindenféle hülye hazugságon törnie a fejét, nagyot sóhajtva, legalább ebben az egy ügyben, nyugodtan őszinte lehetne. Gyakorolhatná, talán máskor is menne.
Ja, és még valami! Nem volna teljes a kép, ha nem idéznénk ide Németh Szilárd államtitkár újabb bölcs megszólalását. Mint mondta, ő inkább úgy tekint a miniszterelnöki útra, mint egy megtisztelő kiképzési feladatra a Honvédség számára. Az államtitkár úgy saccolja, hogy a Honvédség valamivel olcsóbban végzi el az utat, mintha más légitársaságra bíznák. Sosem éleslátása miatt tiszteltük az államtitkár urat, ne tegyünk hát neki szemrehányást, hogy eszébe sem jut: pontosan annyiba kerülne nekünk, adófizetőknek, ha a katona pilóták, a katona személyzet, a gép minden kiszolgálója nem a HM-től, hanem, mondjuk, bevallottan, a Miniszterelnökségtől kapná a fizetését. Igaz, ezzel megint nem néznének minket hülyének.
A Független Hírügynökség kiadásai meghaladják bevételeinket.
A pártoktól független újságírás egyre nehezebb helyzetben van Magyarországon.
A hagyományos finanszírozás modelleket nem csak a politika lehetetleníti el, de a társadalmi kihívások is.
A fuhu.hu fennmaradásához, hosszútávú működéséhez, szerkesztőségünk rászorul támogatásotokra.
Segítségetekkel lehetőség nyílik arra, hogy munkánkat továbbra is az eddig megszokott színvonalon végezhessük tovább.